- Det här är ingen lekplats. - Skit ner dig, din fulla idiot!
Mamma, han slängde ut bollen!
UTHYRES STORT, LJUST OCH TYST RUM
God morgon!
Hej, killar!
BÄNKEN
Rapphönorna ska vara välmatade, inte som skiten de säljer där.
Gott om kött på bröstet och tjocka lår...
Man späckar dem med rostad mandel och örtkryddor.
Sen in i ugnen tills de är saftiga och knapriga.
Och så min egen rosmarinsås.
Det fanns ta mig fan inte ett torrt öga runt bordet!
Se på Danmarks historia. Simon Spies var ta mig fan en stor man.
- Ja, det var han. - Han var en riktig kapitalist.
Jag minns när han skickade ett plan till Kina-
-för att hämta några svampar.
Hur kan du bli så upphetsad över det?
- Han utnyttjade folk. - Du vet väl inget.
Alla de pengarna... Han var maktmissbrukare.
Connies syster kände hans fru Janni.
Just det. De arbetade ihop på Fötex stormarknad.
- Kan du se det framför dig? - Jag vill se dig laga mat, Kaj.
Jag har inte lagat mat sen Simon dog. Och jag gör det aldrig igen.
Så det blir inte fler tournedos Rossini eller?
- Köper du ett par öl, Stig? - Gör det själv.
- Klart jag kan köpa ett par öl. - Ärligt talat, du springer hela tiden.
Lägg dig inte i det.
- Slappna av! - Det gör jag ju.
Bara för att du går en kurs ska du inte köra med Stig.
Det är för fan inte jag som kör med Stig.
Det kvittar väl, Connie. Vad gör det att jag köper öl?
Jag betalar kontant.
Skål!
Hej då!
- Vem var det? - Jens. Kaptenen är på väg.
- Då är mötet avslutat. - Jag sticker också.
- Jag har ju precis fått min öl. - Kom nu, kaptenen är på väg.
- Kom, så kör vi, Kaj! - Jag bestämmer när jag dricker öl.
- Kom nu! Du vet hur kaptenen är. - Jag avgör när jag druckit färdigt.
För fan, Kaj...!
Du vet att du inte får dricka öl på arbetstid.
- Okej, jag drar av för en dag. - En dag! Jag slutar om tio minuter.
Du dricker på arbetstid. Efter fyra kan du dricka alla öl du vill.
- Du ber om det. - Har jag bett om dig, din skollärare?
- Jag gitter inte diskutera med dig. - Vad fan står du då här för?
- Jag har arbetat i 25 år. - Det blir en dags avdrag.
Jag har seglat jorden runt två gånger-
- och slitit mer än du nånsin kommer att göra.
Skollärare!
Vänta här.
- Jag söker en Kim... Hansen. - Det känner jag inte till nåt om.
- Vi skulle träffas här klockan 11. - Det känner jag inte till, sa jag!
- Mamma... - Vi lastar av grejorna. Kom, Jonas!
Skit ner dig, din fyllis!
Förlåt... är du Kim Hansen?
Ja...
Det är jag som är Liv. Vi pratades vid på telefon i morse.
I morgon... vi sa i morgon... kom i morgon.
Nej, vi sa i dag klockan 12.
Kim Hansen...
Ska vi... Ni kom alltså i dag... ni är här nu, kan man säga.
Kom, Jonas!
Här är det. Så här ser det alltså ut.
Jag kan snabbt flytta... de saker som måste flyttas.
Men jag har bytt... Nej, jag har så klart inte...
Jag har börjat på nåt annat nu.
Så det har tagit lite längre tid. Det vill säga... jag kan...
Ali Dohgan?
Liv Beckmann Larsen?
Jag har precis flyttat från min man-
- så jag behöver nånstans att bo med min son.
Försök med ett kriscentrum.
Jag behöver inget kriscentrum. Jag har arbete.
Jag behöver bara nånstans att bo med min son.
Var lite försiktig!
- Hur mycket ska du ha för färgen? - 400 ska jag ha.
Du får 200. Vänta...
- Hur mycket är det i den här? - Akta, det är fin färg.
Fem kilo... Och hur mycket i den här?
Femton liter färg, alltså. Du får 200.
De är lika stora och det var fem i den ena och tio i den andra.
Hej, pappa!
- Släpp mig, Lars! Sluta! - Hör vad jag säger! Sätt ner påsen!
- Lugna ner dig. - Jag är lugn. Kom nu!
Händer det en gång... så fortsätter det.
- Ge henne en propp! - Man har aldrig rätt att slå nån.
Vart ska du? Kaj!
Kaj, för helv...! - Han är så jävla asocial.
- Nu sticker du igen. - Jag arbetar ju med honom.
- Jag hämtar de 200 i kväll. - Nu får det vara nog!
Hej pappa! Jag fick adressen till restaurangen av min moster...
- Var det inte dyrt? - Nej, inte för en fotboll.
Det finns såna som är riktigt dyra.
Men man kan inte ha alla ute i dåligt väder.
- Var det en sån du önskade dig? - Ja.
Kaj!
Vad fan gör du? Du förstör ju blommorna!
Det är inte klokt vilka amatörer de skickar ut.
Om inte kommunen...
Nej, Kaj! Men för satan...!
Sluta genast med det där! Sluta, säger jag!
Jag ringer till kommunen. Det kan du vara säker på!
Ni ska få betala för det här.
Jag finner mig inte i sånt här.
Kaj!
Här, Jonas...
Din lunch ligger i kylskåpet och där finns mjölk och juice också.
Jag kommer hem om fem timmar.
Här ska du få se...
1, 2, 3, 4, 5...
När den stora visaren står på 12 och den lilla på 2, så kommer jag hem.
Numret till mitt arbete ligger där.
- Behöver du nåt, så fråga Kim. - Jag klarar mig.
Ja, du är en stor pojke.
Ha det så bra. Hej då!
Hej då, Jonas!
- Kom igen, Bo! - Rör mig inte.
Kom hit, Stig!
Kaj... jag har precis fått en räkning från Nandrup på över 2000 kronor.
- Vad har ni tänkt att göra åt det? - Om jag var du hade jag inte betalat.
Jag är trött på er två. Och särskilt trött på att käfta med dig, Kaj.
Nu går ni dit och ber om ursäkt. Och så drar jag 2000 från er lön.
- Han borde be oss om ursäkt. - Ja, han var oerhört grov.
Det är mycket enkelt. Antingen ber ni om ursäkt-
- eller så blir ni avskedade från städpatrullen.
- Vad ska vi då leva på? - Det är inte mitt problem.
Ingen kan sparkas från jobbträning.
Hör på, sjöman. Antingen ber ni om ursäkt eller så åker ni ut.
Kyss mig i röven!
Vad fan står ni och glor på? Sätt fart!
- Fan, vi skulle ha ett riktigt arbete. - Lägg av!
Tror du att nån anställer en sån som du?
Det är inte det jag menar.
Vi momsregistrerar oss och startar en cateringfirma.
Och vet du vad, Kaj? Tro nu på vad jag säger.
Jag känner en kille som arbetar på grönsakstorget.
Han säger att dagsgammal frukt och grönsaker bara ligger där.
Tomater och paprikor och allt sånt...
Det slängs bara och vi kan få det... för nada!
- Du kan föreställa dig, va? - Jag lagar inte mat mer, Stig!
Jag är färdig med det.
Jag har inte råd att förlora mitt bidrag.
Connie blir vansinnig.
Hon flippar ut.
Hej!
Jag kommer inte in.
Min haj ramlade ut och nu har dörren slagit igen.
- Är ingen hemma? - Kim, men han öppnar inte.
- Var är din mamma? - På jobbet.
- Vet du när hon kommer hem? - Ja.
När den stora visaren pekar på 12 och den lilla på 2.
Då får du sitta där tills din mamma kommer.
Hej, det är Liv.
Ja, det var längesen. Jag undrar... känner du nån-
-som kan passa Jonas åt mig?
Inte? Okej, du får ha det så bra.
Hej då!
Han är en fin kille, Jonas.
Det såg jag direkt... en fin kille.
Ja, han är fin.
Och det vill jag också säga, Liv. Du är en fin...
Du tar hand om honom på ett fint sätt.
Faktiskt! Och det är viktigt.
Det är viktigt.
Var försiktig, för det finns typer här som är lite...
Och en tjej som du... Det jag försöker säga...
Det gäller Jonas också. Håll ett öga...
Tack, Kim. Det ska jag.
Ja!
- Jag har fixat 500 kronor åt oss. - Va?!
Hon den nya med ungen ska ha några möbler flyttade från ett hus.
Och varför tror du att hon vill att vi två hjälper henne?
- Vi får ju 500 för det. - Hon är rädd att få stryk.
Du såg henne ju när hon flyttade in.
- Vad har det med oss att göra? - Jag tänker inte slåss.
- Nej, vi tar Bo med oss. - Nix!
För fan, Kaj! Vi får 500 kronor.
Och så 40 kronor för dieseln.
- Och de 200 du är skyldig. - Det hade jag helt glömt.
- För fan, Stig! - Men nu håller jag på att flytta.
- Ger du oss ett handtag, Bo? - Jag är inte flyttkarl, utan chaufför.
Där borta blir bra.
- Var vill du ha det sista? - Ställ den där, bara.
Det klarade vi ju rätt snabbt.
Varsågod!
- Varsågod! - Nej tack, jag håller precis på att...
- Skål och tack för hjälpen! - Skål!
Men då...
Skulle en av er kunna passa Jonas i morgon?
Ingen av oss är barnskötare direkt.
Jag betalar så klart.
- Det handlar inte om pengar. - Inga problem.
- Vill ni? - No problems!
- Det är hemskt snällt av er. - Tänk inte på det.
Skjut då, Jonas!
Aj som tusan!
Nu får vi sluta. Jag orkar inte mer.
Du får ta över.
Är du dum? Det var inte jag som ville passa barn.
Nej, men...
- Börjar du bli gammal? - Nej. Okej då...
Vi tar det lite lugnt. Vi skjuter till varann.
Aj som satan!
Kom igen, Stig!
Kom in!
- Sover han? - Ja.
Jag tänkte höra om du vill ha ett glas vin.
Nej tack, inte i kväll. Jag är lite småtrött.
Lite småtrött... Jag har redan... korkat upp den.
Du behöver ju inte dricka nåt.
- Det är mer att bara säga "skål". - Okej.
Søren Kierkegaard... nej!
Jag menar att det är honom jag skriver min uppsats om.
Det har ju många gjort före mig.
Om man tar Michael Strunge...
Jag har faktiskt ett manuskript liggande...
- Om Kierkegaard? - Nej.
Det finns en Olesen-Larsen.
Han har gjort en studie av Kierkegaard-
- som visar på en modernitet som är fullständigt frapperande för sin tid.
Och inte minst...
- Liv... - Vad är det här, Kim?
Bara att vi har det lite trevligt och jag säger välkommen.
Okej...
Jag tycker att det fungerar väldigt bra.
Jag är hemskt glad över att du har flyttat in.
- Skål och välkommen! - Tack.
Kom igen, Danmark! Kom igen, Jonas! Stolpe!
- Flaskan är snart tom. - Jag är målvakt.
- Jag är Peter Laudrup. - "Peter" Laudrup, va?
Snygg tackling! Fortsätt!
Blås då, domaren!
- Det är straff. - Straff? Det var helt sjyst.
- Sluta nu, din morsgris. - Han sparkade mig på benet.
Gjorde du det? - Du hör ju att han säger nej.
Har du haft kalas?
Det kan man säga.
Var det för att du fyllde år?
Kom och sätt dig.
Han ville klättra i träd. Innan vi hann vända oss om var han uppe i toppen.
Det är fart i honom. Han gnäller inte.
- Skriver du upp det? - Du är skyldig 900 kronor.
Har du inte fått ditt socialbidrag?
De har gjort nåt fel. Jag ska ringa dem.
Ha det så bra, Ali.
Vet du vilken som är den fulaste bil som nånsin tillverkats?
- Jo, Suzuki Wagon. - Den där lilla?
- Den är skitful. - Är det den där lilla?
- Såna bilar borde förbjudas. - Mercedes... det kallar jag bil.
Jag tänker köpa en Mercedes. Jag åker till Tyskland och köper den.
Köper man den där-
- ska man göra det söder om Frankfurt. Där saltas inte vägarna.
- Vad pratar du om? - Om en Mercedes.
Om en gammal, som har gått 25000 mil. Det är inget för en Mercedes.
Hur fan ska du få råd med en Mercedes?
Det kvittar väl i det här läget.
Du köper den för 3000 D-Mark.
Det är sanslöst, Stig. Du har inte ens råd med busskort.
- Så pratar du om att köpa bil! - Connies svåger har gjort det.
- Det är inget jag hittar på. - Han hade väl pengar.
- Standardutrustning där... - Du drömmer!
Standard är luftkonditionering och lädersäten.
Vad fan hände, Kaj?
- Vad hände? - Hämta mina tabletter.
Vilka av dem är det?
- Ska jag ringa en ambulans? - Nej, det går över.
För helvete, Kaj...!
Nej, stig!
Mamma!
- Hej! - Hej, mamma!
- Pappa! - Hej, Jonas!
Det här är Stig och Kaj. De passar Jonas ibland.
Det behövs inte. Han kan ju gå på dagis.
- Vill du inte gå på dagis? - Lars...!
- Nu ska du få se vad jag köpt. - Varsågod!
- Säg bara till om det är nåt... - Det är bra.
- Kom, Liv! Jonas öppnar presenten. - Vi ses!
Det är Liv.
Hallå...
Är det nån där?
Är det du, Lars?
- Kom igen! - Nej, Jonas!
Så gott det luktar!
Ja, det här är "Kaj's Corner".
Alla lägenheter här är ju ungefär likadana, så...
Det ser verkligen gott ut.
- Kan du gissa var du ska sitta? - Där, för det står "Jonas".
Ja, visst ska du det.
Lars kände en som hade arbetat på restaurangen och så fick jag jobbet.
Det var inte vad jag hade tänkt mig-
- men jag kan i alla fall försörja oss. Nu ska vi bara hitta nånstans att bo.
Ni kan inte bo hos den där stollen för länge.
- Vet du ingen annan ni kan bo hos? - Det är lite svårt.
Alla mina vänner bor i Århus. Jag menar, alla gamla vänner bor där.
Ni kan inte bo i det här helvetet. Ni måste hitta nåt ordentligt.
- Mamma, jag vill ha glass. - Du ska inte ha glass.
Du ska följa med mig på skattjakt.
- Är det en riktig skatt? - Självklart.
- Följer du med, mamma? - Du är väl ingen morsgris?
- Då ska vi inte ha flickor med. - Gå ni, så gör jag kaffe.
Ta på dig. Det är mörkt och kallt, dit vi ska.
Liv... du kan titta på det här medan vi är borta.
Vad är det?
Bara några gamla foton som jag tycker att du ska titta på.
Kom, sjöman, nu sticker vi.
- Försiktigt... vad står det där? - "Hej, Jonas."
"Jonas", minsann...!
Ta bort det. Det är nog nåt till dig.
- Åh, en cykel! - Ser man på...
En cykel...!
- Titta, mamma! Det var en ny cykel. - Vilken tur du har!
Nu ska vi ha glass.
Så snällt att ge honom en ny cykel. Den han har är alldeles för liten.
Stämmer inte det, Jonas? Visst är den för liten?
Tar du kaffet?
- Nu äter vi glass. - Liv...
Jag har glömt mjölken.
Vi tog med oss lite choklad. - Inte sant, Jonas?
Var fan är den?
- Jonas, har du tagit...? - Det kvittar väl.
- Var fan är den? - Liv!
Mamma, vart ska du?
Liv... det var ju inte meningen...
Vad fan menar du med att ställa dig in hos min son, när du vet...
Du har vetat hela tiden och inte sagt nåt!
- Jag sa det ju precis. - Du har inte sagt ett skit!
Du stack bara några brev i handen på mig.
Det är väl samma sak. Nu vet du det.
Du kan inte ens se mig ögonen-
- när du ska berätta att du är min pappa.
Du har inte gett ett ljud ifrån dig på 19 år.
Hur tror du att det känns för mig?
Jag kunde inte ha barn.
Du visste att jag var ensam som 14-åring när mamma begravdes-
-och inte ens då var du där.
Jag kan inte vara pappa till nån. Försök att fatta det!
Nej, det kan du inte!
- Kom, Jonas! - Men, mamma...!
Jag vill ha min cykel!
Ja! Min cykel!
Ja, min cykel!
Jag kommer strax, Jonas.
För mig får du gärna supa ihjäl dig.
Håll dig borta från oss bara!
Om du tycker det så...
Du har aldrig fattat ett skit!
Du ger fan i allt!
Det är ju du själv som vill ha det så. Det är ditt eget val!
Sa hon inte varför vi inte skulle vara barnvakt?
Jag har bara 200 kvar. Jag vet inte vad jag ska göra.
Connie är på mig och Bo slog nästan ner mig.
Håll käften nu.
Vi blir tvungna att be gamlingen om ursäkt.
Du är så jävla dum.
Har du ingen stolthet alls? Du gör bara som de säger.
Säger de "spring!", så springer du, "stå!", så står du.
Säger de "sitt!", så sätter du dig. Du är så jävla dum!
Du är ingen människa. Du är en hund!
Vov!
- Kaj...! - Stick med dig, din idiot!
Mamma!
Mamma, jag vill gå hem!
- Mamma! - Kan vi få en kanna kaffe, tack.
- Mamma! - Två sekunder, Jonas.
- Vitt vin, två mineralvatten, kaffe. - Lars har ringt igen.
Tack.
- Mamma! - Två sekunder, Jonas.
Ursäkta. - Kom!
- Får vi be om kaffet? - Tänk vad man måste stå ut med.
Sluta, Jonas!
Sluta nu! Jag orkar inte med det där!
Jag vill inte bo här. Jag vill till pappa.
- Inte just nu, Kim. - Nej, men vill du ha ett glas vin?
- Inte just nu. - Jag förstår. Men du ska se på nåt.
- Det vill jag inte. - Helt klart, men om du bara...
- Jag vill inte. Gå ut, Kim! - Följ med.
Du ska bara... Kan du tänka dig att sitta ner?
- Vad vill du? - Jag har nåt du ska se.
Sätt dig ner.
Var snäll och sätt dig!
- Jag har nåt till dig... en present. - Nej, du får inte...
Den är till dig. Kan du inte...?
Den passar på ditt finger, för det är du, Liv, som är Hon.
När jag är klar med uppsatsen kan vi gifta oss.
- Vi ska inte gifta oss. - Jag älskar dig.
- Jag hör!
Jag hör vad du säger. Varsågod!
Du tycker inte om mig. Förlåt!
Du får förlåta mig. Det var helt fel.
- Den klär dig jättebra. - Tack! Jag köpte den i stan på rea.
Snyggt tyg-
Du ser ut som en hora jag knullade i Spanien en gång.
- Varför kan du aldrig säga nåt snällt? - Jag minns att hon gav mig flatlöss.
Ös inte dina spyor över mig. Håll käften, Kaj!
- Hon påstod att hon var oskuld... - Bry dig inte om honom.
...med flatlöss! - Men se!
Där har vi ju den lilla hunden som viftar på svansen för kaptenen.
- Hej, älskling! - Duktig vovve!
- Han är så jävla provocerande. - Vov, vov, vov!
Nu får du för fan lägga av, Kaj!
- Stick med dina dåliga vibbar. - Ni är hundar hela bunten.
- Jävla pekingeser! - Vad sa du?
Stick, Kaj! Ingen här orkar snacka med dig.
Hör på...
Du är en stor, hjärndöd, väldresserad pudel.
- Vad fan gör du, Bo? - Nu lägger du av, Kaj!
Det här är för mycket.
Kom an bara, din sinnesslöa, stora...
Gör nåt, Stig!
- Nu får det vara nog. Ge dig, Kaj! - Lugna ner dig nu.
Ska du ha stryk, din stora...?
- Släpp mig, för helvete! - Lägg av nu!
- Nu räcker det. - Låt mig vara!
Kom, Stig!
- Upp med dig, Kaj. - Dra åt helvete!
- Kan jag hjälpa dig med nåt? - Stick bara!
Vänta lite, Jonas.
Ring lite senare. Vi är på väg hem.
- Jag vill prata med pappa. - Vänta.
Nej, kom inte. Det går bara inte.
Jag ringer dig sen.
- Jag ville prata med pappa. - Vi ringer honom sen.
Dumma mamma!
Kan du inte få honom att skärpa sig? Han har spelat så där sen 8 i morse.
Jo, visst...
Kim!
- Kim...! - Han är på toaletten.
- För fan, Kim! - ...när man hänför det till systemet...
Och att det var en slump-
- att vi utväxlade blickar efteråt tvivlar jag på.
- Och hon är blond så det förslår. - Kim...
Det har varit för många händelser/tillfälligheter.
- Kim... - Ärlighet sätter jag stort värde på.
Ut! Ut med dig!
Ut härifrån! Ut!
- Nu får vi börja om från början igen. - Nej, Kim!
När det går så långt att nån annan kan göra sig till herre över sömnen-
- såväl den fysiska som den psykiska delen-
-så måste man fråga sig-
- om bedrägeriets olika koordinater, som...
- Nej, Kim! - ...sen generationer tillbaka...
Hur ska man se på att andra gör sig till herre över-
- både den fysiska och psykiska delen av sömnen?
- Hej, det är Liv. - Är det ärlighet?! Är det rättvisa?!
Allt är hemskt. Kim har flippat ut.
Kan du inte hämta oss? Jag vet inte vad jag ska göra.
Är det ärlighet? Är det rättvisa?
Är det ärlighet? Är det rättvisa?!
Kom!
- Hej, Tarzan! Du har inte en öl? - Klart jag har.
Varsågod.
- Du har inga pengar att låna ut? - Jag är helt pank, Kaj.
- Är han glad att vara i sitt rum? - Ja, han har saknat det enormt.
Det är skönt att ha er hemma igen.
- Är inte du glad att vara hemma? - Jo, jag är bara lite trött.
Är du?
Du behöver nog semester.
Ska vi köra till Sydfrankrike... bara packa bilen och dra i väg?
Det skulle vara bra för Jonas också.
Jag vill veta vem det är!
Det finns inga andra, Lars! Kan du inte lugna ner dig?
Säg inte vad jag ska göra. Och förödmjuka mig inte inför min son!
Jag vet att det finns nån annan! Det finns nån! Jag vet det!
Sluta, Lars!
"...och nyckelpigan blev så våt och därför knackade hon på..."
Kaj... är du där?
Är du där, Kaj?
Ja, för helvete!
Det är Liv.
Vad vill du?
Jag ligger på Bispebjerg sjukhus.
Du måste hämta Jonas.
Jag har ingen annan att ringa till.
Helvete...!
- Vem söker ni? - Liv Beckmann Larsen.
- Vem är ni? - Kaj... Beckmann Larsen.
- Är ni pojkens far? - Jag är hans...
Jag är hennes...
Hon har för fan själv ringt efter mig!
Hon ska ner till röntgen nu men pojken vägrar gå ifrån henne.
Du har besök.
- Hej, Kaj! - Hej, grabben!
Är du snäll och tar med Jonas ut ett ögonblick?
- Kom, Jonas! - Nej!
Jodå, du kan gå ut.
- Jag kommer ut snart. - Vi hittar lite godis åt dig.
- Jag vill inte. - Kom nu, sjömannen!
Det är ingen fara. Bara en stund, sen kommer du in igen.
- Har du polisanmält honom? - Jag kan inte. Då har han ingenting.
Skit i det! Anmäl honom och åk tillbaka till Århus.
Jag minns två saker från när du bodde hos oss.
Jag minns när Jolly dog och du tröstade mig.
Vi skulle bära ut honom i trädgården-
- och det skulle komma en ängel och ta med honom till världens ände.
Och där skulle han vänta på oss tills vi kom-
- och sen skulle vi vara tillsammans igen: du, jag, mamma och Jolly.
Och allt skulle bli så bra, så bra...
Och nästa morgon... var han borta.
Och vet du vad? I många år trodde jag faktiskt-
- att vi skulle mötas vid världens ände till slut.
Det andra jag minns är...
...att du står och sparkar mamma och sliter i hennes armar.
Hon ska säga förlåt, men vid det laget kan hon inte säga nånting alls.
Hon skriker och du fortsätter bara att sparka.
Ju mer du sparkar, desto mer skriker hon. Det skriket har satt sig fast.
Jonas ska inte tillbaka till Lars.
Kan...
Kan du ta hand om honom tills jag kommer ut härifrån?
Självklart.
- Vill du det? - Ja visst.
Vart ska vi?
Nu... åker vi hem till mig.
Vi borde göra nåt. Han kanske är död.
- Låt honom dö i fred. - Det menar du inte.
Jo, för fan! Om folk vill leva eller dö är deras ensak.
- Han är inte död. - Det vet du inte.
Den där gamlingen nere vid Carsten hittade de när han börjat ruttna.
- Connie... ge mig 100 kronor. - Varför det?
Ge mig 100 kronor!
Vad ska du ha dem till?
Stig!
- Håll käften! - Nu får vi ingen mat.
Håll käften, sa jag! Det kvittar väl med mat.
Stanna här.
- Var är min fru? - Vad gör du här?
Jag vill veta var min fru är.
Och det vet du. Säg var hon är.
- Vad inbillar du dig? - Jag vill bara veta var hon är.
Du vet var hon är, inte sant? Berätta det nu.
Jag frågar dig om nåt. Jag vill veta var min fru är.
Hör du vad jag säger? Jag vill ha tag i min fru.
Hon kommer aldrig tillbaka till dig, din ynkrygg.
Du får sitta och ruttna i dina egna spyor.
- Vem är det, Kaj? - Stanna där ute, Jonas.
- Jonas? - Vad fan gör du?
- Spring, Jonas! - Öppna för fan!
- Spring då! - Öppna!
Satan!
Häråt!
- Vart ska vi? - Var tyst, Jonas.
- Jag vill till mamma. - Hon är på sjukhuset.
Där kan du inte vara.
- Var har du varit? - Jag vill till pappa!
- Din pappa? - Vad fan händer, Kaj?
- Jag vill hem till pappa! - Sluta nu.
Du är dum! Jag vill till pappa!
Din pappa har nästan slagit ihjäl din mamma-
- så honom ska du inte hem till. Förstått?
Är du rädd?
Nej, jag tänker bara.
- Vad gör vi nu? - Vi går runt lite och sen åker vi hem.
- Jag är törstig. - Du får vänta lite.
Jag ska på toaletten.
Nej, sitt här och vänta. Jag kommer strax.
Vad fan håller du på med? Sluta nu!
Kom här!
Kaj!
Har du sett nån som heter Kaj?
- Det vet jag inte. Hur ser han ut? - Han har jeans.
Och så är han rynkig och luktar öl.
- Vet du inte vart han gick? - Till toaletten, sa han.
Då ser vi om han är här.
Hallå! Finns det nån här som heter Kaj?
Han är nog inte här, tyvärr.
Du har inte sett en liten pojke med ljust hår?
Jag vill efterlysa en pojke som heter Jonas.
Han är ungefär så här lång.
Vi har en efterlysning.
Det gäller den sexårige Jonas Beckmann Larsen.
Jonas var klädd i jeans och grönrandig jacka.
Jonas är cirka 130 centimeter lång...
Hej, Jonas!
Du ljög. Du var inte på toaletten.
Mannen sa att du inte var där.
Förlåt mig.
Jag hittade den här.
Hon tar med dem hem och då visar det sig-
- att hela hennes hus är gjort av godis.
Bara godis: Japp, pannkakor och vingummin.
Och så stänger hon in dem i huset...
...och låser dörren, och...
Det är polisen. Öppna!
- Ser du nåt? - Stanna här, Jonas.
Det är polisen. Öppna!
När jag var här innan var ljuset inte tänt.
- Vem är det? - Vi får ringa en låssmed.
- Vem är det? - Tyst!
Ta på dig jackan. Vi måste härifrån.
Kom, Jonas!
- Håller du i mig, Kaj? - Ställ dig här.
Kom hit nu.
Håll i dig ordentligt.
Var inte rädda, vi ska inte göra er nåt. Vi ska bara gå igenom.
Ett par skurkar står vid vår dörr. Tyst, annars skjuter de oss allihop!
Jag behöver kissa.
- Nu? - Ja, jag behöver kissa nu.
Gå in där.
Hallå! Det är polisen.
Kom, Jonas!
- Har du sett Stig? - Nej, han är nog hemma.
- Ja? - Det är Kaj.
Stig...
Jag behöver nånstans att vara med Jonas några dar.
Stig, för fan...
Jag är ledsen...
...för att jag sa att du var en hund.
För jag är ingen hund, Kaj. Eller hur? Och du ska inte kalla mig hund.
Det kan hända att jag köper öl åt dig, men jag är ingen hund.
Du är så jävla negativ. Varför tar du inte bara livet av dig?
Du vill ju inget, inte ett dugg. Du tycker att allting är meningslöst.
Varför går du inte och hänger dig så att vi andra får vara i fred?
Stig...
Om inte du hjälper mig så vet jag inte vad jag ska göra.
Där är du ju! Det är fullt av poliser i området.
- De tror att du ska döda ungen. - Vem säger det?
Polisen. Bo och Carsten såg dig gå hitåt.
Bo är inte klok. Han vet att Kaj inte kan skada en fluga.
Det får vi ju förklara för polisen när de kommer.
Jag lämnar inte Jonas till nån annan än Liv. Det har jag lovat.
Klättra upp här.
Den här vägen...
Här är det lä.
Vad säger du, Jonas?
Blir det inte mysigt? Det här har du aldrig gjort förr, va?
Nu ordnar vi en säng till dig, Jonas.
Stig... du måste få tag i Liv.
Hon ligger på Bispebjerg.
Stig!
Tack!
God natt, Kaj!
Sov du bara.
Här borta är det.
- Mamma! - Hej, Jonas!
Vad fan gör du, Kaj?
Jag har ingen känsel i benen.
- För satan, Kaj! Var är tabletterna? - Han får inte luft.
- Han ska bara ha sina tabletter. - Ring efter en ambulans!
Ring en ambulans och sluta med det där. Nu ringer du efter en ambulans!
Han behöver bara sina tabletter.
Jag heter Stig Jakobsen. Jag behöver en ambulans.
Bøgevej 110.
- Nej, Bøgevej! - Vi ska ordna det här.
Ni kan bo i min lägenhet.
- Jag hittar nåt... - Det är okej, Kaj.
Vi flyttar tillbaka till Århus.
Ja, han har... nån slags kramper eller vad fan man ska kalla det.
Den där idioten, då? Tänk om han hittar er.
Det är över. Jag har anmält honom.
Det är bra.
Liv...
Ambulansen kommer snart.
Jag går ner och hämtar dem.
Kom, Jonas! Vi går också ner.
- Ska Kaj ligga kvar där uppe? - Ja.
Men bara till i natt. Då kommer en ängel och hämtar honom-
-och tar honom till världens ände.
Där väntar han tills vi också kommer dit.
Sen är vi tillsammans allihop igen.
Översättning: Thomas Löwhagen